I SIDSTE AFSNIT ...
Jeg vil sælge Bryggen og bygge luksuslejligheder.
Hvad siger mr. Fischoeder til det?
Du skal bearbejde ham og overtale ham til at sælge.
"Karrusellen ude af drift"? "Mindre kedelig forlystelse på vej"?
Jeg ved, at du er en velstående fyr
Men sådan en ejerlejlighed er dyr
Og jeg åbner et burgerstrandeventyr
Og sådan låser man sin søster til en træhest.
- Jeg sælger aldrig Bryggen. - Hvad?
- Har du prøvet at skide en nøgle? - Nej ... Surt show.
Godt, at I kan lide Bryggen, for her vil de finde jeres rådne, gamle lig!
BOB REDDER/RUINERER BYEN
Det her er slemt.
- Rebene sidder stramt. - Du behøver ikke at plage os.
- Hvad med lidt høflighed? - Klap i! Vær bange.
Skyd os dog, og få det overstået.
- Spændingen keder mig. - Nej, lad være.
- Hvad laver du? - Afslører bluffet. Skyd, snotunge!
Jeg er ikke nogen unge! Jeg er en stor dreng. Stor og farlig!
- Snotunge. Kom nu, snotunge! - Hold op med at drille ham!
Jeg kan ikke lade være. Han kan ikke klare noget selv.
Hold op med at sige det! Jeg er træt af det!
Jeg har levet for længe i din sære skygge til bare at skyde dig.
Du skal dø langsomt, bundet til den mole, du elsker.
- Jeg elsker den ikke. - Se. Det er højvandsmærket.
Vandet når derop om lidt.
I kommer til at se tidevandet komme, så I får tid til at tænke på -
- at alt det her kunne være undgået, hvis du bare havde solgt Bryggen!
Nu må jeg dræbe dig, arve din andel og gøre det selv.
Du bliver bare en afdød, og jeg bliver mr. Fischoeder!
Mig, ikke dig! Du bliver Calvin, verdens dummeste afdøde.
Jeg vil bare sige, at du allerede er den vigtigste Fischoeder for mig.
Bob. Jeg kan se, hvad du prøver på, men jeg er også vred på dig.
- Og man må jo dræbe vidnet. - Du må ikke give ham ret!
Undskyld, men jeg skal op og nyde mit liv som matador med en kæreste.
Mr. Fischoeder, du må gøre noget. Jeg har børn!
- Ikke just de bedste børn. - Felix, kom tilbage!
Senere. Vi ses, når I er døde. Farvel.
Takket være jeres far får vi ingen nye ejerlejligheder i byen.
Ingen nye penge og ingen Bob's Burgers på stranden.
Vi fortsætter vores kedelige liv i denne stinkende barakby ved havet.
Hvor er far? Jeg har ikke set ham i tre kvarter.
- Har han sin egen far-hybel? - Måske er han i restauranten.
Der forestiller jeg mig ham altid.
Ingen Bob. Vi må vist åbne uden ham.
Måske er han ude på herreaften med sin nye ven Fischoeder.
Vi kan holde pigeaften. Jeg har en ny neglelak, "Klar".
Ja, hvis du vil ligne en prostitueret.
- Fanny, der er mit lille stinkdyr. - Nej! Gå væk fra mig!
Jeg ved, at du er vred, men jeg har ordnet det hele.
Lejlighederne bliver bygget. Jeg lægger lige armen om dig ...
Fanny! Jeg har jo sagt, at jeg har ordnet det hele.
- Får jeg natklubben og studiet? - Ja!
- Jeg har jo ordnet det! - Du skal ikke råbe ad mig!
- Sikke en stresset dag. - Jeg er ligeglad.
Lad os gå rundt og se, hvor natklubben skal ligge.
Hvad med derhenne? Eller måske der?
- Okay. Så kigger vi til venstre. - Jeg kan ikke lide nogen af dem.
Hold op med at vride dig, Bob. Har du orme?
- Det har jeg, og du irriterer dem. - Jeg prøver at fiske min mobil op.
Jeg kan ikke nå den. Mr. Fischoeder, du må tage den for mig.
Hvor uheldigt. Din bagdel.
- Overkroppen er okay, men ... - Find nu bare telefonen frem.
- Fold den ud. - Har du en klaptelefon?
Man kan ringe med den, og det er det, telefoner er til for.
Nej, de er til for at spille små spil om frugt.
Bare tryk på den grønne knap. Så ringer den Linda op.
- Hallo? - Hun tog den! Linda!
Bob? Jeg kan ikke høre dig. Der er larm. Han er vist på en bar.
Jeg slår ham ihjel. Hvad er det for en latter?
- Hvad er ...? Bob? - Linda, hør efter.
Felix har bundet os fast under molen. Tilkald politiet!
- Han må have tastet med rumpen. - Ja, det er hans rumpes stemme.
- Er du til fest? Er der drenge der? - Bob, du spilder vores taletid.
Jeg kan stadig ikke høre dig. Den er gal igen.
Du må ikke lægge røret på! Nej! Prøv igen.
- Bob, vi virker nok lidt desperate. - Vi er desperate.
Bob, nu sætter jeg din rumpe på lydløs.
- Hvem vil have is? - Nej!
- Alarmcentralen kunne ikke lide os. - Ingen kan høre os.
- De troede, at det var telefonfis. - Hvad med en sms?
- Kan den der dims sms'e? - På en måde.
Vi kan sms'e til Linda! Det bliver svært, men vi forsøger.
Ja, det er svært. Jeg kan ikke se, hvad jeg skriver. Jeg trykker bare.
- Tidevandet kommer ind i en fart. - Det er den sædvanlige fart.
Det er ikke havets skyld, Bob.
Hvad kigger du på? Mine patter er heroppe.
Undskyld, skat. Der er de jo, Milo og Otis.
Nej, det er Milo, og det er Otis.
Mor, du har fået en sms!
Måske vil Jimmy junior spørge, hvad jeg skal resten af livet.
- Han bliver skuffet over svaret. - Det er fra jeres far.
- "Fundet på hænder og rødder." - Hvad har den gamle nu fundet på?
Han kalder ikke folk "rødder", kun under besøget i Tinas klasse.
Måske er det stavekontrollens skyld.
Som da jeg skrev "liderlig" til mor i stedet for "underlig".
- Jeg lider jo ikke af noget. - Hvad mon han ville have sms'et?
- Måske noget sygt grineren. - Lad os finde ud af det.
Det burde blive let. Far kan ikke ret mange ord.
Jeg prøver at samle den op med foden.
Se de små, behårede tåmænd. Hvad var det?
- Jeg har vist sendt et billede. - Var det min bedste side?
- Altså bulen i bukserne. - Hold op.
Tina, bruger du min cykellås som halskæde?
- På en måde. - Den klæder dig.
- Dit hoved ser ... sikkert ud. - Han sender et skørt billede.
- Jeg er ved at være urolig. - Det ligner en hvid klump.
- Du skulle nødig snakke. - Det er Fischoeders mås.
Hvordan ved du, hvordan hans mås ser ud?
Jeg har fotografisk måshukommelse.
Vent. Hvad er det der?
- Måske et reb eller knækbrød. - De stjal min idé om knækbrødsreb!
Jeg har den. Jeg fører den op langs dit ben.
- Tag den. - Den er fuld af fod.
Falder den i vandet, er det forbi.
Her har vi stavekontrollens forslag for "fundet" og "rødder".
- Nu sætter vi dem sammen. - Måske mente han "blundet sødere".
- Hvorfor skal han sove nu? - Måske "fundet hamp og røget".
Det skulle vi have prøvet sammen. Én gang.
- Teddy havde ret! - Jeg vidste det! Om hvad?
Om rebet på billedet. Der skulle stå "bundet på hænder og fødder".
Far er bundet på hænder og fødder!
Han sidder i et møde og har ingen andre muligheder!
Jeg forsøgte at skrive: "Felix har os under molen."
- Jeg tror, at det lykkedes. Send. - Er du sikker, Bob?
- Vil du råbe ad mig igen? - Tryk nu bare på Send.
Hvem kan nu råbe ad hvem?
- Fik du trykket på Send? - Jeg trykkede på noget.
Vi taler om noget andet. Jeg kan se en sky, der ligner en kamel.
- Lige der. Den der. - Ja, rigtigt.
Hvem holder min Bobby bundet fast?
- Hvem er fars fjender? - Tiden, tyngdekraften, tandpasta.
- Jimmy Pesto. - Jimmy har et alibi. Han er dum.
Det er fra far. "Fix får under 77", så en reje-emoji og "Morten".
En, der hedder Morten, har bundet ham og tvangsfodrer ham med rejer!
Hold afstand. Du må tage dig sammen!
Du har to børn og en Louise at tage dig af!
Okay. Hold op med at slå mig. Nej, en gang til.
Der er en restauratør, der hedder Morten. Han har rejer og knækbrød.
- Så gode er de heller ikke. - Skynd dig, mor.
Vi lukker restauranten og finder far!
- Hold ud, far. Vi kommer. - Og hold ud, rejer. Gene er på vej.
Se det fra den lyse side. Nu kan vi tisse uden at blive flove.
- Det er varmt. Er det dig? - Ja.
- Jeg fører ordet. - Nej, du må være den hårdhændede.
- Jeg spiser rejer. - Jeg ser på.
- Jeg leder efter ledetråde. - Hvis de er rejer, så giv mig dem.
Hej. Velkommen til Mortens Fisk. Et bord til fem?
Vi skal ikke spise. Vi leder efter ham her.
- Bob. Du har kidnappet ham! - Giv mig min søn tilbage!
Jeg har ikke din ... Så lad mig se toiletbilledet igen.
- Du er ikke så lidt fræk. - Jeg kan ikke få vejret.
Jeg ser prikker.
- Jeg vil ikke dø ... - Ham fyren besvimede sandelig.
- Og kastede op. - Jeg har dårlig samvittighed.
- Vi ville bare snakke. - Han gav mig rejer.
Og han sagde "velkommen tilbage". Sikken stil!
Hvad skal vi gøre nu?
- Hvad er der? - Jeg ved, hvor Bob er.
- Hvor? - Han er på druktur.
Det er fuldemands-sms'er. Jeg ved, hvordan de ser ud.
Her er 87 sms'er, som jeg sendte til min ekskone i aftes.
Hvad mente jeg med "ked af, at jeg er ikke ked af det"?
Bosco var ingen hjælp. Vi må se det i øjnene.
Alle er ligeglade med far undtagen os. Mest mor.
- Og mig. - Og Tina. Lad os dele os op.
Hvis vi skal finde ham, må vi selv opspore ham.
- Har I noget, vi kan lugte til? - Jeg har hans gener.
- Vi bærer alle hans gener. - Nej, jeg får gener af hans shorts.
Går I måske ikke med fars gamle bukser under tøjet?
Der kan man bare se.
Jeg troede ikke, han ville gøre det. Hvor bliver din familie af?
Jeg ved det ikke. Måske fik de ikke sms'erne.
Det her er slemt, Bob. Meget slemt.
Denne slags død havde jeg ikke ventet
Fischoeder og jeg under molen står lænket
Det ser ud til, at Linda bliver enke
Slemme ting er slemme
Jeg tror, at Bob er kommet ud for noget skidt
Måske er han i vasen og hviler sig lidt
Eller en løve hans ansigt har bidt
Slemme ting er slemme
Måske er din far bundet i en elevator
Jeg hjælper dig, når jeg har brugt min inhalator
Jeg har tørret mine bukser på en radiator
- Flot. - Slemme ting er slemme
Om Bob kommer igen, må tiden vise
Jeg kunne godt bruge noget at spise
Det er ingen burger, men jeg lader som om
Og græder lidt
Jeg gjorde det fornødne, er ikke forsagt
Jeg myrdede min bror for sex og for magt
Hvorfor føler jeg mig som en kryster?
Hvorfor ser du ej på mine bryster?
Slemme ting er slemme
Farvel, onde verden, nu skal jeg vist dø
Hvis bare din mobil ikke var sådan noget hø
Jeg får aldrig at vide, om polerne vil tø
Tingene er slemme
Først var det lidt sjovt, at far var væk, men ikke mere.
- Så må vi nøjes med mor. Undskyld. - Nej, vi har brug for jeres far.
I kræver to voksne og to flasker vin hver aften.
Hvor er han? Han kan ikke bare forsvinde.
Se. Der er Felix. Vi må advare ham. Hans bror er i fare.
- Felix! - Linda! Hvad laver du her?
Vi har fået sære sms'er fra Bob. Han er sammen med din bror.
- Min datter tror, det er hans mås. - Helt bestemt.
Hør nu her! Jeg mener, hør nu her. Jeg prøver at være flink, men ...
Jeg ved ikke, hvor han er! Okay? Linda ...
Bob og min bror er formentlig lige nu skrækslagne ...
- De gisper efter ... - Efter hvad? Ost?
- Du sveder meget, Felix. - Du er ret fugtig.
Du ved ikke, hvor fugtig jeg plejer at være.
Felix har det vist fint nok.
Calvin! Hvad har jeg gjort?
Den lyd kender jeg fra telefonopkaldet.
Han er her! Bob er her et sted.
- Hvor blev Felix af? - Hvorfor går Felix ned under molen?
Han skal betale for min hotdog. Har du nogen penge? Eller dig?
- Eller dig med brillerne? Nå, ikke? - Molen?
"Morten" er "molen". Bob er under molen!
- Tre vandcykler, hurtigt! - Skildpadden er hurtigst.
- Det er lidt selvmodsigende. - Hop i!
- I må have redningsveste på. - Flyt dig!
God tur på vandet.
- Far, hvis du dør, så lad være. - Din time er ikke kommet!
Jeg vil sende dig på plejehjem næste år.
Du må lære mig at barbere mig. Overalt!
Der kommer nogen! Herovre!
- Det er Felix. Jeg vidste det! - Åh nej.
Jeg vidste, at han havde ikke nosserne til det.
- Hvad vil du nu, Felix? - Jeg vil redde jer.
- Så skynd dig at løsne os. - Ja, jeg skal lige ...
- Jeg skyder rebet over. - Nej!
Det er en dårlig plan, Felix.
Han er for fej til at hoppe i.
Kan du ikke holde op med at drille din bror?
Ja, og jeg er ikke fej! Der er søgang.
- Bobby! - Stille, alle sammen!
Jeg vil hoppe i og redde dem. Jeg skal bare forberede mig mentalt.
- Kom nu! - Skynd jer, en eller anden.
Jeg ville dræbe min bror for at give dig din natklub. Men jeg kan ikke.
- Hvad? - Jeg hopper i.
- Ingen rører sig! - Fanny, hvad laver du?
I får ikke lov til at knuse min drøm.
Folk har altid bestemt, hvad jeg må og ikke må.
"Fanny, du må ikke vise bagdelen. Du må ikke skyde folk."
I dag skal jeg gøre begge dele.
- Hold mund. Jeg kan ikke tænke. - Som sædvanlig.
Linda, du og ungerne springer ud af bådene og drukner.
Kan vi ikke bare plaske rundt i vandet?
Kom nu, Fanny. Jeg er din veninde. Shopping, ikke?
- Nej! Ud! - Unger, hold fast ved mig.
- Brug mig til at flyde. - Fanny, lad være.
Bare sid der og arv hans penge. I kan begynde at drukne nu!
I er elendige til at drukne. Så må jeg vel skyde jer!
Jeg er ked af, at jeg trak os ind i det her. Børn, jeg elsker jer.
Også dig, Linda. Næsten lige så meget som børnene.
Jeg elsker også dig. Undskyld, at jeg var vred over lejlighederne.
- Jeg elsker dig, mor. Og far. - Jeg elsker jer alle.
- Mellem os sagt. - Jeg elsker alle.
- Jeg elsker også dig, skat. - Hvad laver de?
Aner det ikke. Nu begynder de igen.
Okay, hør efter. Jeg skyder dig først.
- En ... to ... - Fanny, vent.
Før jeg dør, vil jeg gerne høre en af dine sange.
- Vil du? - Hvor sødt. Hvilken?
Den om dansen? Med høj musik?
"Høj dans" er ikke færdig endnu. Jeg synger "Dansegulvet".
- Godt. - Hør, hvem banker nu på døren?
- Dansegulvet, for søren - Linda, pælen.
- Hvad? - Pælen tæt på Fanny.
Kør skildpaddebåden ind i den.
Alle glemmer helt at sanse
- For nu skal vi nemlig danse - Forestillingen er forbi!
- Hurtigt, bind os op! - Jeg er ikke så god til knuder.
- Gudskelov! - Sådan, mor!
Svøm væk!
Dyk, alle sammen!
Tina! Gudskelov, din smukke brilleabe.
- Mor! - Der er mine piger. Hvor er Gene?
- Herhenne. Jeg passer mig selv. - Jeg har det fint.
- Hvor er min Bobby? - Du reddede os, Linda.
Heldigvis lever vi i en tid, hvor kvinder må lære at svømme.
Karrusellen ville have ønsket en våd begravelse.
- Det talte vi meget om. - Mit lille Fanny-æble!
- Mit hår er vådt! - De svømmeflygter.
Til Mexico! Eller hvad der nu ligger på den anden side af vandet.
- De anholder sikkert også Felix. - Nej.
Jeg sagde, at Fanny stod bag det hele.
Se på ham, Bob. Han ville ikke trives i fængslet.
- Han forsøgte at dræbe os. - Nej da. Vi sloges bare for sjov.
Som brødre. Tog nogle livtag.
Hvad ved jeg? Desuden kom han jo tilbage.
- Hvad sagde jeg? - Jeg vil fortælle dem det.
Kan 4000 dollars overtale dig?
- Min familie er ikke til fals! Syv? - Tre.
- To, en, nu! - Kan I give mig et øjeblik?
- Fint, så glemmer vi det. - Sikke en vild dag!
Cornflakes om morgenen og mordforsøg om aftenen.
Jeg prøver at snakke penge med mr. Fischoeder.
- Du skal have et varmt bad. - Felix, jeg må slå dig en gang.
- Kom her. Du kender reglerne. - Jeg er glad for, at vi fandt dig.
- Det er jeg også, Lin. - Belchers er en landfamilie.
Vi skal være i restauranten, ikke en dum brygge.
Den er ikke dum. Det er den brygge, vi reddede.
- Se, hvordan den takker os. - Den reddede også os.
Vi er med, far. Du elsker Bryggen.
- Jeg kan slet ikke se på den. - Så er det vin og kiks i sengen.
- Kiksfest i mors og fars seng! - Nej! Kors ...
Tekster: Morten Rasmussen www.sdimedia.com